Tým výzkumníků paranormálních jevů a americké armády
objevil roku 1944 na pobřeží Skotska podivného tvora.
Ten tvor byl potají adoptován a žije nyní mezi námi.
Miluje sladkosti a televizi.
Krycí jméno: Hellboy
Douglasova vojenská základna, Štědrý večer 1955
Vyzvedněte si vánoční příděly do devíti hodin.
Vojáci pověření zdobením stromku se bude hIásit ve skIadišti.
Vypni už toho děsného maňáska.
A vyčisti si zuby.
Neříkej mu maňásek.
Jak prosím?
Není to žádný maňásek. Howdy Doody je doopravdický.
- No... - Fakt.
Pan Hajdy Dajdy ti přeje dobrou noc.
Ne.
Nezapomeň, že musíš spát, až se bude spouštět krbem.
My nemáme krb, tati.
On už si cestu najde.
- Tak já si na něj počkám. - Nesmysl.
Tak chci pohádku.
Dnes ne.
Jen jednu. Pak půjdu do postele. Hned.
A vyčistím si zuby. Slibuju.
Na počátku času žili člověk,
zvířata i kouzelné bytosti pohromadě pod Aiglinem, Otcovským stromem.
Ale člověk byl stvořen s dutinou v srdci.
S dutinou, kterou nevyplní majetek, moc ani vědění.
Člověk ve své nenasytnosti
zatoužil vládnout celé Zemi.
Ve válce s člověkem byla prolita krev mnoha eIfů, obrů i trpasIíků.
BaIor, jednoruký kráI eIfů,
ta jatka s hrůzou sIedovaI.
Mistr trpasIičích kovářů se nabídI,
že králi vytvoří zlatou mechanickou armádu.
Sedmdesát krát sedmdesát vojáků,
neznajících hlad a neporazitelných.
Princ Nuada prosil otce, aby to přijal.
"Vytvoř mi tu armádu," řekl král.
Byla ukuta kouzelná koruna,
jíž královský rod Zlaté armádě velel.
"Jsem král Balor, velitel Zlaté armády."
"Kdo mi chce vzít mé právo?"
A v celém trůnním sále mu jeho právo nikdo neupřel.
A kdyby mu ho chtěl upřít?
To by pak spolu bojovali?
Takové výzvě se musí vyhovět.
Ale chceš to slyšet až do konce?
Ano, prosím.
Svět se změnil, a když pak šli lidé do boje,
cítili, že se jim pod nohama chvěje zem,
a viděli, jak obloha potemněla obludnými stíny.
ZIatá armáda neznaIa sIitování. Necítila ohledy ani bolest.
Srdce kráIe BaIora tížiIa Iítost. Vyhlásil příměří
a rozdělil korunu na tři díly.
Jeden Iidem a dva sobě.
Za to si lidé měli ponechat města
a kouzelné bytosti měly mít lesy.
Jejich synové a synové jejich synů mají příměří ctít
až do konce času.
AIe princ Nuada Iidským sIibům nevěřiI.
OdešeI prý do exiIu a vrátí se,
až ho jeho lid bude nejvíc potřebovat.
Zlatá armáda zůstala nečinná.
Byla uzamčena v hloubi země a čeká.
A je tam až dodnes,
dokud koruna nebude zase pohromadě.
V tichosti. V klidu. A nezničitelná.
Jak, nečitelná?
Nezničitelná.
Jako že ji nikdo nedokáže zničit.
Běž už spát, synku.
Ale je to jen pohádka, vid', tati?
Že by?
Nejsou přeci doopravdický.
No, hochu, jednou na to přijdeš sám.
Jak dlouho už tu jste, příteli?
Tamhle jsou.
Dnes jsem je koupil. Nekrmil jsem je. Vůbec.
Nahoru půjdu první já, vy za mnou.
A nezapomínejte, pane Winku, nedržte se zpátky.
Manhattan 26. září 20.00 hod.
Další položka, č. 776. Významná kultovní socha.
Bohyně plodnosti z doby 15 až 10 tisíc let před Kristem.
Nalezena ve sprašové usazenině
asi 30 metrů od řeky Shannon.
VyvoIávací cena je 300000 $.
300 tisíc.
325, děkuji.
350, děkuji. 375.
375 poprvé, podruhé... Prodáno.
Další položka má číslo 777.
Část královské koruny z Bethmoory.
Kus pochází z doby, kdy vznikIa sága o Synech země
a o stvoření Zlaté armády.
Tady je naše další položka.
PoIožka 777.
Zůstaňte sedět, prosím.
Je to jen chvilkový výpadek proudu.
Je to poprvé, co dražíme část královské koruny z Bethmoory.
Pochází z dávno zaniklé kultury.
Zaniklé?
Ještě ne.
Vy jste na ni možná zapomněli.
Ale je ještě hodně živá.
Kdo jste, pane?
Představte se nám. Nemůžete jen tak...
Jsem princ Nuada, Stříbrné kopí, syn krále Balora.
A přicházím, abych si vzal, co mi právem náleží.
Zavolejte ochranku!
Co si to dovolujete? To je skandál!
Vezměte si, co chcete. Jděte. Vemte si cokoliv.
Ztichni.
Sed'te!
Jste naduté, prázdné, duté nádoby.
Tohle vám připomene, proč jste se kdysi báli tmy.
Trenton, New Jersey 22.08 hod.
Úřad paranormálního výzkumu a obrany
Rybí prste, musíme si promluvit.
PŘÍSNĚ TAJNÉ - ÚPVO DOKUMENTY PŘlLOŽENY
V utajení. Co na tom nechápe?
Pořád nás platí vláda.
Pořád jsme tajní, někdy až tajuplní.
Oficiálně neexistujeme.
Takže když se objeví tohle, máme malér.
Metro. Dálnice. Park.
Tady se i pitvořil a dal autogram.
Ty fotky zabavuju. Videa z mobilů.
Stojí balík, a pak jsou na YouTube.
Nesnáším YouTube.
Chce ukázat světu, co děláme. A co dělá on.
Nenávidí mě.
- To bych neřekl. - Ne?
- Místo terče. - A jé.
A všude je vyvěšuje.
Víte, jak si připadám?
- Co se to děje? - Je pátek.
Fakt mě nenávidí. Chce mě zničit.
Moje reputace je vepsí.
- Vepsí? - V talóně.
Z Washingtonu se ptají, jestli na to vůbec mám.
Myslíte, že mám snadnou práci?
Že mě baví bejt za osinu v kalhotech?
Jsem... Jsem z toho na prášky.
Tohle nejsou bonbóny. To je antacidum.
Jo, sice bez předpisu, ale prášky to jsou.
Víte, dělám si starosti,
protože jsem, tedy jsme koneckonců jen obyčejný státní úředníci.
On takhle nevyvádí kvůli vám.
Má to nějak napjaté s Liz.
Napjaté? Jak napjaté?
Jako obvykle. Jsou spolu krátce, tak si zvykají.
- Hádají se. - Tak hádají?
- Někdy. - Jak moc?
Jako každý.
Mívají dobré i špatné dny.
Naděláš všude svinčík.
- Ahoj, Abe. - Vrat' se, Rudochu!
Manningu.
- Posbírej si to oblečení! - Jo...
Odklid' si ty věci!
Bacha, kluci, je rozpálená.
A taky hodně špatné dny.
Já se tě nebojím.
To bys měl. Podívej na ten bordel.
Mám jediný pravidlo. Na mý věci mi nesahej.
- To je tvoje pravidlo. - Jedno jediný. Mně stačí málo.
Copak to jde? Všechno je tvoje.
Cédéčka, elpíčka...
Al Green se nedá poslouchat z CD.
- Ale přece ho nevyhodím. - A osmistopý kazety?
Svět jednou pozná, že pochybil.
Osmistopý kazety byly super.
Už můžete vylízt, mrňata. Už je po všem.
A co já, Rudochu? Já taky potřebuju prostor.
- Aspoň abych našla zubní kartáček. - Zubní kartáček? Moment.
Tamhle je.
Rudochu... Takhle žít nedokážu.
- Incident v centru Manhattanu. - Sakra.
Musíme jít. Všichni. To je poplach, ne?
Pojd'.
Rudochu!
Počkej.
A jé, Manning. Dej si bacha, Liz.
Poslouchej.
- Manningu. - Ahoj.
- Jedeme do centra, na Manhattan. - Jo, to bude sranda.
Do města. Moc nebezpečné. Nebezpečné pro tebe.
l pro mě.
Ty si svět venku idealizuješ,
ale on tak skvělý není.
Je surový. Špatný.
Zato tyhle jsou dobré.
- Kubánské. - Dobrý.
- Být na očích? - Špatný.
Zkonfiskoval jsem celou bedýnku a přinesu ti ještě,
ale musíš mi tam venku pomáhat.
Musíš být... musíš být velice, velice...
- Diskrétní. - Děkuju. Ano.
- Není zač. - Diskrétní.
Neviditelnej. Se vším všudy.
- Fakt? - Hele...
Dokážu bejt diskrétní, když chci.
Tebe s Myersem jsem sledoval, ne?
A nechals ho poslat do Antarktidy.
- To bylo diskrétní. - Říkal, že má rád chládek.
Jako stín.
Rudý tým, připravit.
Jako stín v noci.
Manhattan, 23.37 hod.
Celní správa tu našla několik nelegálně dovezených kusů.
Nic závažného. Taky tam zjistili plynovou kapsu.
Agenti FBl pod mým velením
tam půjdou se speciální plynovou výbavou.
Tady to smrdí.
To je horší než v mým pokoji.
- Řekni "sýr". - Pojd'te.
To, kvůli čemu nás volali, tu už není.
Hlásili nám 70 návštěvníků. Není tu nikdo. Ani mrtvoly.
- Tady je to stejný, bejby. - Neříkej mi "bejby".
To bylo na Abea: "Abbie". Špatnej kanál.
Abe, Liz je na mě furt naštvaná.
Pořád stejnej kanál.
- Můžu se tě na něco zeptat? - Ne.
Tak poslouchej. Až přijdeme domů, uklidím.
O to nejde.
- A o co tedy? - Ted' ne...
Cos našel, Abe?
Tohle je zajímavé.
Na obou skříňkách je královská pečet'.
Používala se jen za války.
Rudochu? Máme společnost.
Pověz mi něco, s čím se dá pracovat, Modrej.
Tvorové z nor.
- Kolik? - Hodně.
Nejsou tu mrtvoly, protože nic nezbylo.
Všiml sis podlahy?
- Ale hovno. - Přesně tak.
Ty potvory jen žerou a žerou. Pak se vykadí a zase žerou.
Nepřipomínají ti někoho?
- Co jsou zač? - Carcharodon CaIcarea.
- Anglicky. - Zubničky.
Ne, ne... Třetí století, Černý les.
Živí se převážně vápníkem, kostmi, kůží, orgány,
ale nejdřív jdou po zubech.
Proto taky Zubničky.
Ale peníze pod polštářem nenechají.
Propána.
Liz, ty jsi těhotná.
- Nejsem. - Ale jsi.
Co jsi našel, Marble? Myslím, že jednu mám.
Je celkem roztomilá.
Nepřibližuj se k ní!
Kouše mě!
- Marble. - To bolí!
Rudochu, potřebujeme tě tu!
Marble.
Potvory jedny...
Střílej dál, Abe. Střílej!
Sakra.
Pardon, milostivá.
- Radši utíkejte. - Nahoře je sejf.
Kudy se tam dostaneme?
Běžte!
Nahoru k sejfu, dělejte!
Abe, po schodech nahoru.
- Spal je všechny, Liz! Běžte...! - Už běžíme!
Vlez si do sejfu, Abe!
Ne!
Steele!
Zatracený bestie.
Oheň je můj.
Oheň je ve mně.
Rudochu, jdi dál od okna!
Oheň jsem já.
Přestaňte mě kousat!
Oheň jsem já!
Tady mě máte, lidi!
Cos to provedl?
Asi už to prasklo.
Hej, Hellboyi, tady!
Kolejiště v East Side, půlnoc
Za rok tu bude supermarket.
Vaše královská Výsosti.
Princi Nuado,
poctil jste nás svým návratem.
Než vstoupíte do poradní síně,
musíte odevzdat svou zbraň.
To neudělám.
Vyžaduje to protokol, Vaše Veličenstvo, od kmána i od prince.
S radostí tě zabiju, komoří.
Prosím tě, bratře,
odevzdej ji.
Kvůli tobě, sestro,
cokoliv.
PodIe mnohých svědků došlo k ohrožení životů.
Vidíte, Hellboy. Je ale vážně na naší straně?
- Vážně máte nadpřirozené schopnosti? - Jo.
Ale chci žít jako obyčejný člověk,
jako vy všichni.
Vždyt' to prošvihneš,
jsme v televizi.
- Jsi v pořádku, Liz? - Jo, za chvilku budu venku.
Tohle dělat nemusíš.
- Věř mi, poznám to přesně. - Zmlkni, Abe.
Dej tu ruku ze dveří.
Není třeba se bát.
l když na to nevypadá, bude podle mě Rudoch vynikající otec.
A co tenhle chlapík?
Má na hlavě záchodové prkénko.
Záchodový prkýnko!
Je to jasný dýchací přístroj.
Toho popelářského auta bysme se měli zbavit. Mate to lidi.
V tom je podle tebe potíž?
V dopravě?
A tahle holka. Je pěkná.
Měla by u nás vystoupit.
Nesnáším, když na mě lidi čumí.
Připadám si jak zrůda.
Neměls na to právo.
- Jé, to je Manning. - Kolikrát vám mám říkat,
že je tam plynová kapsa?
K tomu plynnému jevu došlo...
Plynová kapsa. To je vůl!
Zařízls mě. Zařízl jsi mě.
Zesměšnils mě.
- A taky... Zavařil sis to sám. - Cože?
Washington sem posílá nového agenta.
Novýho?
- Proč? - Aby na tebe dohlídl.
Výsosti, prosím.
Otče.
Proč?
Proč jsi to udělal?
Proč?
Abych nás osvobodil. Všechny, otče.
Porušil jsi pradávné příměří
mezi naším lidem a lidmi.
Příměří založené na hanbě.
Lidé... Lidé zapomněli na bohy. Zničili Zemi. A kvůli čemu?
Parkoviště, nákupní střediska.
Nenasytnost jim do srdcí vypálila díru.
Nikdy nebudou mít dost.
Lidem tak velí přirozenost,
nám zase velí ctít příměří.
Ctít? Podívej se kolem. Kde tu vidíš čest?
Býval jsi hrdým válečníkem, otče. Odkdy jsi jejich poskok?
Vrátil jsem se z exilu, abych vedl válku. A vzal si zpět naši zemi. Naše dědictví.
Na pomoc si povolám všechny své lidi.
A oni mě poslechnou.
Dobří, zlí...
i ti nejhorší.
Zlatá armáda!
Nemůžeš být tak šílený!
Asi jsem. Asi kvůli nim.
Když tu armádu probudíš,
nezazelenají se tou krví naše pole.
Nech tu armádu spát.
Pokud náš čas vypršel,
at' se vytratíme.
Nevytratíme se.
Naposledy se tě ptám, synu,
vážně se tou cestou chceš vydat?
Ano.
Promiň, otče.
Nedáváš mi na vybranou.
Smrt!
A ty, sestro, souhlasíš s královým rozsudkem?
Ano, bratře, souhlasím.
Dobrá, pak tedy smrt.
Vždy jsem tě miloval, otče.
Nyní ten poslední kus, sestro.
Kde je, Winku? Kde je?
Jdi ji najít! Hned! Najdi ji!
Úřad paranormálního výzkumu a obrany
Výtah přijíždí do sekce 42.
S dovolením, kluci.
- Je tu? - Ještě ne.
- My ho nepotřebujeme. - Ale ano.
Tenhle bude ve Washingtonu velký zvíře.
- Jak se jmenuje? - Jmenuje se Johann Krauss.
Johann Krauss? To zní německy.
Expert na ekto...
- Ektoplazmatický. - Děkuju. Ektoplazmatický výzkum.
Doporučil ho náš evropský atašé.
- Johann Krauss. - "Atašé".
To slovo miluju. Zní tak nóbl.
Nesnáším Němce.
- Už jede. - Znervózňujou mě.
Nemá otisky prstů. Ani fotku. Podle spisu má "milou, otevřenou tvář".
Proboha.
Dámy a pánové, Johann Krauss, k vašim službám.
Mně se líbí.
Chudák.
Koupili ji na černém trhu. Pašují je sem v kontejnerech.
Má hodně výmluvné ruce.
Znepokojuje mě i ta pečet'.
- Válečný emblém. - Ano, Bethmoorského klanu.
Synové Země.
Vy prý jste mozkem týmu.
Udělal jste na mě dojem.
V mých materiálech zjistíte, že
jsem se na Abově výcviku podílel.
Ja, jistě.
Uvidíme, co si naše kamarádka pamatuje.
Když uhořela, může jí pamět' trochu haprovat.
Třeba pomůže svatý Malachiáš.
Amulety ne,
- teleplastii. - Plasty. To je moderní.
Teleplastie ektoplazmatickému médiu,
jako je dr Krauss, umožňuje ovládat neživé věci,
organické, mechanické, mrtvé i živé.
Nasaj to všechno, maličká.
A je to. Vstaň.
Vstávej...
Ted' ovládám její limbický systém. Uvidíme, jak dlouho to vydržím.
Co je?
Tys mi ukousla špičku ocasu.
Jo, ty jedna...
Prý jste hrubý, krutý a nepříliš bystrý.
A vida!
Naše kamarádka si pamatuje na zvuky a hlasy z trhu.
A na trolí jazyk, jímž se mluvilo tam, co její klec posledně otevřeli.
- Trolí trh. - Trolí trh? Ale jděte.
- Ten nikdo nikdy nenašel. - Protože neexistuje.
Pane doktore Kraussi,
naše informátorka nevypadá dobře.
Zpátky dovnitř. A je to. Víme, kde začít.
- Trolové žijí pod mosty. - Jste génius.
V New Yorku je 2000 mostů.
Ale Vladimír Váňa, okultní historik z 19. století,
tvrdí, že trolí trh je pod Brooklynským mostem.
Tam už jsme se dívali.
Ano, ale ne se mnou, agente.
Jedeme tam.
Brooklynský most, 3.30 hod.
Ještě, ještě... Stát.
- "Se mnou ne, agente." Co si myslí? - Mně se líbí.
Tak si ho můžeš nechat.
To jsem jedinej, komu ten chlap přijde...
Ne, neopírat se.
Zásilka 336, Schuffteinovy brýle. Je to možné?
Poslední troje, a my s nimi jdeme najít trolí trh.
To je kousek, doktore Kraussi. Schuffteinovy brýle.
Jste jednička.
- Ty jseš Hellboy? - Jo.
Ty jsi vošklivej.
Dvě jsou na zdi přede mnou. Tři v uličkách tím směrem.
- Co si myslíš o panu Chytrým? - Ještě je brzy soudit.
- Hele, ty jsi Hellboy. - Já vím, jsem vošklivej.
- To jo. - Pak to probereme.
Je si sám sebou jistý a ty se ho podle mě bojíš.
Bojím?
Hlaste nám vše, co kamery uvidí. Konec.
Co je to?
Normálně víly ani troly nevidíme.
Halí se za auru, takzvaný "taj".
Ale Emil Schufftein vynalezl roku 1878 tohle.
Čtyři křišt'álové průzory, které tím
proniknou a odhalí pravou podstatu.
Jsou hezčí, než jsem si myslel.
- Zkuste si je. - Jasně.
- Vyzkoušejte si je, vypadají dobře. - Líbí se mi ty kožené řemínky.
Bojím se?
Pane Kraut?
- Krauss, se dvěma S. - No jasně, SS.
Tyhlety udělátka,
jak víte, že to funguje?
Mám podezřelou.
Udejte vektor, agentko Shermanová.
B-12, ulička, na sever.
SIedujte ji, jdeme tam.
Pozorujte ji, hned se vrátím.
Tuhle stařenku?
To je Fragglewump. Odporný skotský trol.
- Bojí se kanárů. - Propána. Kanárů?
- A co ty kot'átka? - Ty ona žere.
Čičiči...
Ono je to "ona"?
Pod Brooklynským mostem, 4.57 hod.
Skrčte se, hlupáci.
- Co vás to napadlo? - Ona tu kočku sežere.
Takhle na nás upozorníte.
- Měli bychom použít kanára. - Ona ji sežere!
Měli bychom použít toho ptáčka, doktore Kraussi.
- Sežere tu kočku. - Zůstaňte tu a poslouchejte mě.
Nemůžu tu sedět...
Já vám velím, tak poslouchejte.
- Zůstaňte tu! - Kašlu na to!
- Lucy... - Vrat'te se.
- Jsem doma! - Ano, drahoušku, copak potřebujete?
Vzdej to, Hnusko, vidíme tě.
Vy mě vidíte?
Jak to, že mě vidíte?
Hledáme vchod na trolí trh.
Ještě krok a vyrvu ti srdce.
Zkusíme to hezky postaru.
Podej toho ptáka, Abe.
Kanára ne.
Ty se toho mrňouska bojíš?
- Kdo by to byl řekl? - Už dost.
Zavedu vás tam.
Tak jdeme, trolova bábo.
Jdeme.
Agentko Shermanová, jdeme na trolí trh.
Omezte komunikaci na minimum.
Líbí se mi. Chlap na svém místě.
- Myslíte? - Jo, je výkonný,
přesný.
Přidejte ještě "odolný" a je to jak nový hodinky.
Doktor Krauss chápe posloupnost velení...
- No potěš! - ...a oblíbil si mě.
Jsme tu.
To jsou mi dveře.
Je to složitý kombinační zámek. Co myslíte, agente Sapiene?
To není dobré.
Při množství těch symbolů tu budeme několik dnů.
Ne tak docela.
Zkusím svoji techniku.
- Otevři to, Lucy. - Neotevřu.
Prosím tě, krásko.
Dělej, jak chceš, běse. Vypust' tu žlutou bestii.
Vyrvi mi oči,
vnitřnosti i jazyk,
ale ty dveře neotevřu ani za nic.
To je vaše vyšetřovací technika?
- Řekla "ani za nic". - To je nerozumné.
To znamená, že se mu to nelíbilo.
Nechcete nám předvést, jak se to má dělat, pane Předpisovej?
- Co? - Ano, to bych mohl.
Tady to máme.
Ukažte... ano.
Pánové, trolí trh vás vítá.
Čerstvé ryby...
Kupte si čerstvé ryby...
Rudochu, musím ti říct něco důIežitýho.
Liz, tobě by se tu líbilo.
Nikdo si nás neprohlíží. Hned jsme zapadli.
Řekl jsem omezit komunikaci na minimum.
- Prozradíte nás. - Podle mě má pravdu.
Někdy tě sem vezmu.
- Žárovka chce, at' vypneme vysílačky. - Konec.
Královská pečet'.
Rudý bratře. Slyšíš mě, Rudochu?
Slyším, Modráku, ale sleduju Šerloka při práci.
- Ozvu se ti. - Promiňte, pane,
můžu se zeptat...
Ten musím vyprávět klukům.
Neviděli jste někoho
prodávat tenhle typ zubniček?
- Ty se tu neprodávají. - Možná v Jersey.
A co tohle? Znáte tu pečet'?
- Pošli ho pryč. - Neznáme.
- Prosím, pane. - Radši už jděte. Hned!
Budeme se vám revanšovat.
Nemarněte čas... Neřekneme to!
Co děláte?
- Víš to naprosto jistě? - Naprosto.
- Nebudeš mluvit, jo? - Vůbec.
- Tak vůbec? - Vůbec. Nikdy.
- Už je ti víc do řeči? - My nemluvíme nikdy.
Ano, ano...
- Už mě nemlat'. - Srabe.
- Kdo koupil ty zubničky? - Princ Nuada.
Prý porušil příměří a mluví se o válce.
O válce se světem lidí.
- Promiň, mladej. - To nic.
Pěkný děcko.
Nejsem děcko. Jsem tumor.
Ano, Rudochu. Právě jdu po stopě.
Možná to...
Možná z toho nic nebude, ale to se zavčas dozvíš.
Co chceš? Řekni mi své jméno.
Následujte mě.
Váš otec vám tu zanechal tuto mapu.
Ta prý ví, kde se nalézá Zlatá armáda.
Musíte pryč! Rychle, Výsosti.
- Potřebujete něco? - Ne, děkuji, jen se dívám.
Tam nesmíte!
- Proč za mnou chodíte? - Já...
Díval jsem se po staré mapě Alžíru.
- Proč za mnou chodíte? - Nechodím.
Poslal vás můj bratr? Abyste ukradl část koruny.
Váš bratr? To se krutě mýlíte.
Tak mi po pravdě odpovězte. Proč jste za mnou chodil?
Jmenuji se Abraham Sapien.
Takové jméno neexistuje.
- Mně se taky nelíbí, ale... - Dost.
Dejte mi ruku.
Vaši ruku.
Jste agent Úřadu
paranormálního výzkumu a obrany.
A vaše jméno je...
Hrozné, já vím.
Jsem Nuala. Princezna Nuala.
Já vím.
Promiňte, Výsosti,
jak jste se dozvídala o mně,
dozvěděl jsem se i já o vás.
- Vím, že od nás potřebujete pomoc. - Obávám se, že je to spíš naopak.
Okno. Vylezte ven. Já to vyřídím.
A jéje.
Utečte! Hned!
- Zmiz odsad', Modráku. - Ano. Pojd'te se mnou, Výsosti.
A ty...
Tobě to nějak ohleduplně vysvětlím.
Můj doutník. Byl kubánskej.
Ted' jsi mě nasral.
Kruci.
Zůstaň ležet!
Sakra.
Zub. Máš radost?
Vzdej to, kámo. Je konec.
To bych na tvým místě nedělal.
Já ti to říkal.
Co jste to provedl, agente Hellboyi?
Ted' musíme pryč.
Rudochu, to je princezna Nuala.
- Milostivá. - Měli bychom jít. Hned!
Tak jdem.
Wink je mrtvý.
Zabil ho velký rudý chlap.
Nechceš mi něco říct?
Nahoře.
Ne, nahoře!
Nahoře na trhu.
Wink je mrtvý.
Jestli chce můj bratr vést válku, potřebuje tohle.
Poslední kus koruny Bethmoory.
A mapu k síni se Zlatou armádou.
Zlatá armáda.
Poslové smrti. Nezadržitelný příliv.
Howdy Doody.
Vaše Výsosti, kdybyste nám tu korunu předala...
Ne. Já se od ní nehnu.
Můj otec umřel, aby udržel příměří.
Musíte ctít jeho ušlechtilý záměr.
Ta dáma je v hrozném nebezpečí.
Vy se za ni zaručujete?
Rozhodně ano.
l přesto.
Takovou zodpovědnost na sebe bohužel vzít nemůžeme.
Právě přišla o otce. Co ještě chcete?
Jsou určité postupy, pravidla
- a malé příručky... - Půjde s náma.
- Jasný, Plynárno? - Jak jste mi to řekl?
Ty!
Za to, co se stalo mému příteli, zaplatíš!
Bereš šeky?
Ďáble.
Zrozený z lůna stínů.
Máš zničit jejich svět, a ty tam chceš patřit.
Budeme se vykecávat celou noc? Už jsem fakt ospalej.
Ne, bratře, ne!
Zabij ho.
To je jen hopsací fazole.
Hledá vodu. Rychle.
Proboha.
Ne, ne...
- Co to sakra je? - Dovolte!
- Stůjte. - Co se to děje?
CíI zaměřen.
Je to elementál.
Dárce života a ničitel.
- Cože? - Lesní bůh.
Tak lesní bůh?
To si vezmu Velkou holku.
Pomoc...! Mé dítě!
- Copak byste potřebovala? - Mám tam dítě.
Pojd'te s námi, paní.
Není se čeho bát.
Prosím, mám tam uvnitř dítě. Prosím!
Čau, mrňousi.
Zaměřujeme cíl.
Neboj, prcku.
Agente Hellboyi,
dostaňte se do výšky a střílejte!
Bud' rád, že mám ocas, prcku.
Střílejte na energetickou ganglii.
- Na co? - Na energetickou ganglii.
Na hlavu! Střílejte na hlavu!
Kruci.
Musíš mi věřit, mrňousi, jo?
Probudil jsi malýho.
Agente Hellboyi, vystřelte! Ted' hned! Střílejte! Je to rozkaz!
Střílejte! Je to rozkaz, agente Hellboyi.
Zastřelte ho. Střílejte...
Ďáble,
na co čekáš? Tohle jsi chtěl, ne?
Podívej na něj. Je poslední svého druhu.
Jako ty a já. Když ho zničíš, svět už nikdy jemu podobné neuzří.
Zastřel ho!
Máš toho víc společného s námi než s nimi.
Vymaňuje se.
- Mohl bys být král. - Vykonejte rozkaz!
Střílejte, už se uvolňuje!
Ale když nedokážeš poroučet...
- Je to rozkaz, agente Hellboyi! - ...pak musíš poslouchat.
- Střílejte! - Sakra.
Střílejte!
Ustupte.
To je nádhera.
...najednou se tu objevila obrovská obluda.
Vrat' to dítě!
Cos udělal mému dítěti?
- Děcko je v pohodě. - Ty zrůdo!
- Co je s dítětem? - Je v pohodě.
Ani hnout. Ruce vzhůru!
- Má v ruce zbraň. - To je jeho ruka.
Jděte dál, slečno, at' jste v bezpečí.
Chtěl jenom pomoct, copak to nevidíte?
Pomoct, jako my všichni.
- Celý ty roky jsme to dělali. - Dotkla se jeho ruky!
Snažili se vám pomoct. Vám.
Ty jedna zrůdo!
My vás tu nepotřebujeme!
To je ale zrůda.
Liz.
Pojd' domů.
ÚPVO za federální peníze prosazuje mezidruhová manželství.
Mnozí v tom vidí ohrožování
tradičních rodinných hodnot.
Ještě jsem se tě nedotkla.
Zvládls to tam dobře.
Tak mi pověz, proč se moc dobře necejtím?
Vždyt' jsem to zabil. A k čemu to?
Ani mě nemají rádi.
Bojí se mě. Co s tím uděláme?
Nechci tě rozčílit, Rudochu.
Odejdu na chvíli pryč.
Potřebuju si něco promyslet.
Co jako? To nemůžeš myslet tady?
Já budu fakt potichu. A ty kočky dám pryč.
Rudochu, proč jsi se mnou?
Potřebuješ, aby tě všichni měli rádi? Všichni?
Nebo stačím jen já?
Uvažuj o tom.
Patříme k mrtvým...
Je prázdná. Bez souřadnic.
"Bud' při mně, když mi světlo bledne,"
"když slábne tep a bolí každý sval"
"a chvěje se a srdce trápí žal a kolo žití pomalu se točí."
"Bud' při mně, když trýzní moje tělo"
"bolest, co zničí důvěru i čas..."
Tennyson. "ln memoriam." Překrásná báseň.
Pardon, nechtěl jsem vás vylekat.
Ne, já si tu knihu vypůjčila. Snad vám to nebude vadit.
Ne, jako doma.
- Jste tu v bezpečí. - Můj bratr si mě najde. Jako vždycky.
Jak to? Jsme tu přísně utajeni.
Když to vím já, ví to i on.
Jsme dvojčata. Už v dětství mezi námi existovalo propojení.
- To se nedá vysvětlit. - Není třeba.
- Vypadáte jinak. - Vážně?
- Že by moje vlasy? - Ne,
vaše oči. Vidím vaše oči.
Ano. Zkouším nový image.
To je mapa?
Ano, byla v tom válci. Nejsou na ní souřadnice.
Třeba je tam vodoznak?
Byl jste odvážný, že jste se za mě zaručil.
Jak víte, že nejsem nepřítel, že jste mě sem vzal?
Jak jste sama říkala.
Byla to intuice, možná i propojení.
Normálně dokážu lidi prohlédnout celkem rychle.
Ale... Nikdy jsem nikoho vám podobného nepotkal.
Já vám podobného také ne.
Dobrou noc, Abrahame.
Dobrou noc, princezno. Vaše Výsosti. Vaše Veličenstvo. Madam.
Madam?
Dobrou noc, agente Hellboyi.
Vím, že mě nemáte rád, ale mohl bych vám odebrat odznak.
Já nikdy žádnej neměl.
Ale žádal jsem o něj furt.
Musíte se mě naučit poslouchat, dodržovat předpisy a soustředit se.
Tohle slovo, "šoustředit se".
To bych s vaším přízvukem moc nepoužíval.
Já znal profesora Brooma.
- Profesora Brooma jste neznal. - Ale ano.
- Držte hubu. - Po té mé nehodě
mi vyrobil tenhle skafandr. Úžasný člověk.
A šlo mu o vaši budoucnost...
Nech toho, Plynárno!
- A hned. - Nebo co? Vyhrožujete mi?
Nad vámi mám totiž navrch.
- Cože? - Slyšel jste.
Nebylo vás tam slyšet.
Mám navrch, protože vy máte jednu osudovou chybu.
To si rád poslechnu.
Vy nesnesete kritiku.
- Zkuste to. - Nesnesete to.
Co je to za chybu?
Výbušná povaha. Ta vás přemůže.
Oslabí vás. Dělá vás zranitelným.
A kruci.
Johanne.
Johanne?
Haló, Johanne!
No tak, kamaráde, vydrž.
Johanne? Johanne!
Sakra. Au.
Vidíte? Vaše výbušná povaha vás oslabuje.
Snažte se ji ovládat, než ovládne ona vás.
Sklemoune.
Ahoj, Rudochu.
- Jsi dlouho vzhůru. - Co to posloucháš?
Vivaldiho, ll cimento dell'armonia.
- Zvlášt' se mi líbí... - Co je to?
Dálkové ovládání.
Jo, tohle? Ano...
Populární písně o lásce.
Abe,
ty ses zamiloval do princezny.
Ona je... Je jako já. Stvoření z jiného světa.
Musíš víc mezi lidi.
Je na světě sama. Chci jí pomoct. Musím se o ni postarat.
Jsi zamilovanej. Dej si pivo.
Moje tělo je chrám.
- Spíš Matějská. - Ne,
- žlázy musí vyváženě... - Nekecej a chlastej.
- Kolikátku? - Osmičku.
Bez tebe mi není do smíchu.
- Já vím. - Dám si taky pivo.
Tu písničku miluju.
A nemůžu se smát. Ani plakat. Nemám slzní kanálky.
Bejt tu tak táta.
Ten by věděl co ti říct. Nám.
...bez tebe smát se nedokážu,
Nemůžu ani se smát, ani si zpívat
a vůbec nic nedokážu udělat.
Víš, je mi smutno, když jsi smutná,
a jsem rád, když ty jsi št'astná.
Kdybys tušila jen, čemu jsem vystaven,
že bez tebe smát se nedokážu.
Já zahlédl tě jen
a byl jsem okouzlen
a celý den krásný se zdál.
Ten sen se, já vím, rozplynul jak dým,
který vítr odvanul v dál.
A bez tebe smát už se nedokážu...
NuaIo.
Je tu.
Hodný pes.
Ostraho předního vchodu, hIaste se.
Ty jsou poslední.
Podívej na ni. Ona je ta pravá, Abe...
Ona je celej můj život.
Víš?
Jo.
Dal bych za ni život.
Ale ona chce, abych taky myl nádobí.
Já bych umřel i myl nádobí.
Proč je na mě naštvaná?
Kvůli špíně v pokoji ne. Kvůli něčemu jinýmu.
- Tak se jí zeptej. - Ne.
- Poslyš, Abe... - Jo.
Když je ženská naštvaná, ale ve skutečnosti kvůli něčemu jinýmu,
nemůžeš se jí ptát, protože pak se naštve, že se ptáš.
Víš, jak to myslím?
No nic, na to neodpovídej.
Prostě na to...
Jo.
...musíš přijít.
To ti šlo rychle. Ten pergamen. Nebyl důležitý.
Ten válec, ten je zajímavý.
Tady najdeme Zlatou armádu.
A ta část koruny, já vím, že je tady.
Cítím to z tebe.
Otec se vždycky snažil zaštítit tvé srdce před mým.
Je v jedné z těch knih. A já ji najdu.
Modrá.
V modré ti to vždycky tak sluší.
Modrá.
Poezie. Láska.
Nalezená. Pak ztracená.
Jen slova. Já ji najdu.
Rudochu, já vím, co se děje s Liz.
- Rudochu... - Abe.
- Promiň, musí to vědět. - Abe!
Co vědět?
- Proč? - Počkejte,
- půjdu první. - Abrahame. Ne, zabije vás.
- Princezno? - Abrahame?
Takhle s ním mluvíš?
- Ne! - Zabiju tě, Abrahame.
l další, bude-li to třeba.
Jo?
Co začít třeba se mnou, vaše královské veleprdelstvo?
Kdo to sem dal?
Jakou si zvolíš zbraň?
Pětiprstou Máňu.
Pohni se, a zabiju nejdřív tvého Abrahama.
- Rudochu, nesmíš princi ublížit. - Cože?
Když ho zraníš, zraníš i princeznu.
Si děláš srandu.
- Dáš mi ten díl koruny? - Ne.
- Ten díl. - Ne.
Abe?
- Promiň, jsou spojeni. - Co se děje?
- Rudochu. - Liz.
Rudochu, za tebou.
Určitě sis už někdy říkal: "Jsem smrtelný?"
Ted' už jsi.
Abrahame, kvůli té koruně už umřelo hodně lidí.
On umře také.
Jestli ho chcete zachránit a ji zase spatřit,
najděte ten chybějící díl a přineste mi ho.
Abe, vytáhni to z něj!
Nejde to.
Jen se toho dotknu nebo se přiblížím,
posune se mu to blíž k srdci.
Nevím, co mám dělat.
Rána se nezahojí, dokud se hrot nedostane ven.
- Čas se nám krátí. - Tak půjdeme za princem.
A přimějeme ho, aby to dostal ven.
Hele, Liz.
- Ptala ses mě... - Nemluv.
Ne, musím ti to říct. Vím, na čem záleží.
- Na tobě. - Rudochu...
Dokázal bych se vykašlat na celej svět,
jen když budeš se mnou ty.
Budu s tebou.
Jsi ten nejlepší chlap, co jsem poznala.
"Chlap."
Bud' při mně, když mi světlo bledne.
Když slábne tep a srdce trápí žal
a kolo žití pomalu se točí.
Na válci byly souřadnice hrabství Antrim v Severním lrsku.
Giant's Causeway. Hned tady.
Bezva. Kde je, už víme.
Na co čekáme?
Princ bude chtít tu korunu.
Tak mu ji dáme.
Doktore Manningu?
Tak jednoduché to není.
Co to povídáte?
Zlatá armáda se nesmí probudit.
Takže ho necháte umřít?
Bohužel. Volali jsme do Washingtonu, máme rozkazy.
- Co vy na to? Zachránil vám život. - Já vím.
Vím, že je to pro vás těžké...
Já ho umřít nenechám.
Nezapomínejte, že tenhle tým řídím já.
O tom nikdo nepochybuje, řídíte.
A jestli jste někdy byl člověk, ty doby jsou dávno pryč.
Co je jí?
- Mám ji přivolat zpátky? - Nechte ji.
Chápu to.
A co vy?
- Našel jste něco? - Ne, ještě ne.
- Hledejte dál. - Ovšem, pane.
Vy ostatní taky.
Nebojte, pane, víme, že tu je, a my ho najdeme.
Když se Tom Manning do něčeho pustí,
tak se to vyřeší!
Na sto procent. Za to ručím!
l bez toho dílu ho odsud musíme dostat.
Odletíme do Antrimu a najdeme prince.
Všichni hledejte.
Abe.
- Jen my dva? - Ano...
Tak pojd'.
Musíme hned odletět. Dřív, než nám nahoře vyřídí povolení.
Dobrý večer, příteli. Máte na to letadlo povolení?
V tom nám nezabráníte, Johanne.
Naopak, uvažoval jsem o tom a mohli
bychom agenta Hellboye zachránit.
Podle vás už nejsem člověk, ale to se pletete.
Až moc dobře vaši bolest chápu.
Už je to dávno, co jsem ztratil ženu, kterou jsem miloval.
A to je i příčinou mého současného neštěstí.
Někdy vám o tom povím.
Nyní ale máme taktickou výhodu.
Princovi schází část koruny,
bez ní není armáda nebezpečná.
Takže máme povolení?
Agentko Shermanová... Liz, sereme na povolení.
To letadlo si vezmeme!
Antrim, Severní lrsko, 9.00 hod.
Tady někde by to mělo být.
Ten vchod má být tady.
- Nechápu to. - Třeba je na té mapě chyba.
Zdravím vás!
Vítejte, cizinci. Čím vám mohu být nápomocen?
Hledáme bezpečnou cestu do Bethmoory.
Co taková pěkná děvenka chce v té noční říši?
- Hledáme prince Nuada. - Toho znám.
Dejte mi něco, a já vás tam dovedu.
- Mám lesklou přezku. - Ale já nemám kalhoty.
Mám tu kouzelné oči.
Triedr už mám.
Ale... Něco lesklého vidím pod těmi obvazy.
- To chci. - To se nedá vytáhnout.
Jinak bys ho zabil.
Třeba znám někoho, kdo to dokáže. Potom mi to dáte?
- Tak jo. - No dobře.
Jděte dál...
Proboha.
Měli jste to město vidět, když žilo.
- Co se mu stalo? - Prokletí.
Když se tu uložila Zlatá armáda,
zamořilo nás ticho a smrt.
A svět nás nechal napospas.
Dlouho jsem tu živořil sám.
Dobrá, děvenko, vy dva můžete dovnitř.
Vy ostatní tu počkejte.
Zdravím tě, starý brachu. Přivedl jsem ti návštěvu.
A něco bych od tebe chtěl.
Nic pro tebe nemám.
Ale já toho pro tebe tolik udělal. Přinesl jsem ti hodně suvenýrů.
A on má něco lesklého.
- Rudochu. - Něco mého.
Rudochu!
- Anung-un-Rama. - Ty to jméno znáš?
l tvoje, Elizabeth Shermanová.
Konečně.
Čekal jsem na vás na oba. Mnoho dlouhých zim.
Jsem jeho smrt
a sejdu se s ním na všech křižovatkách.
Kdy už dostanu to, co mi patří?
- Dokážeš ho zachránit? - Rozhodni to sama,
mně je to jedno.
V mém srdci je jen prach a písek,
ale měla bys vědět, že v osudu má psáno,
že způsobí zkázu Země.
Ne dnes, ne zítra, ale dost brzy.
l přesto chceš, aby žil?
Rozhodni se, dítě.
Svět nebo on?
On.
Přijde čas, kdy ty, má drahá,
budeš trpět víc než kdo jiný.
Nějak to zvládnu.
Ted' ho zachraň.
Už se stalo.
Udělal jsem, co dokážu.
Ted' mu dej důvod žít.
Kamaráde, a co to, co mi patří?
Na mě nezapomínej. Co já,
kamaráde?
Lesklé.
Poslouchej, ty velká opice,
musíš se probrat.
Musíš se probrat,
protože budeš táta.
Já že budu
táta?
To je všechno moc dojemné,
ale jestli chcete vidět Nuadu, musíme odejít, a hned.
Můžem.
Jsme tu.
A tamhle jsou oni.
Sedmdesátkrát sedmdesát vojáků.
Někdy si přeju, abych je nikdy nebyl býval stvořil.
Bouchala kladiva. Hučely pece.
Oheň mě připravil o nohy.
Dál už jít nemůžu.
Schody moc nezvládám.
Jen v tom princovi zabraňte.
Zlatá armáda se nesmí probudit.
- Zrušte jeho dílo. - To uděláme.
Vy jste tu.
Předpokládám, že jste přinesli ten chybějící díl.
Nepřinesli, ale můžeme probrat...
S tebou nehovořím, Plecháči.
- Abrahame. - Abrahame?
- Sestra je v pořádku, jak jsem slíbil, nuže? - Abe?
Nedělej to.
- Sakra, co děláš? - Pro Liz bys udělal totéž.
Agente Sapiene, ne!
Jsem princ Nuada, Stříbrné kopí.
Vůdce Zlaté armády.
Chtěl by snad někdo mé právo zpochybnit?
Zabijte je.
Nedělej to.
Lhal nám.
Abe, jestli se z toho dostaneme, musíme si promluvit.
Otevřít!
Hovno nečitelná.
Já chci taky přiložit ruku!
A kruci.
Došly mi nápady.
Já jeden mám.
Vyzývám prince Nuadu
o právo velet této armádě.
Ty mě vyzýváš?
Jsi nikdo.
Nejsi z královské krve.
Je! Je Anung-un-Rama. Syn Padlého anděla.
Tu výzvu musíš přijmout.
Nuže dobrá.
Zvažte to.
- Lidi...! - On vás zabije.
Nedělej to, Rudochu.
Neboj se, bejby.
Nezabiju ho, Abe. Ale nakopu mu prdel.
Rudochu...
Hele!
Pěkná atrakce, co?
Ty uhopsanej, kluzkej parchante.
Ted' tě mám.
Zabij mě. Musíš, protože já jinak nepřestanu.
- Nemohu. - Promiň, brácho.
Já vyhrál,
ty budeš žít.
Nualo.
Ty lidi
začneš unavovat.
Postaví se proti tobě. Odejdi od nich.
Oni nebo my?
Čí zkázu si vybrat?
Nestihl jsem ti říct, co cítím.
Podejte mi ruku.
Je překrásná.
Umřeme,
a svět bude o to chudší.
Nualo, má sestro...
- Všechna ta moc. - At' tě to ani nenapadne.
Ne. Ne, to nic není. Říkám vám, že je slepá.
Co to děláte? Jděte pryč.
Sledujte lokátor na opasku.
Sledujte lokátory, tamhle.
Tamhle.
Vzal sis to letadlo bez dovolení, mladíku.
Ahoj, Manningu.
Přišels nám pomoct, jako obvykle.
Co se děje?
Končím.
- To myslíš vážně? - Už to tak vypadá, ne?
Co blázníte? Nemůžete všichni odejít.
Tak se dívejte.
Když o tom přemýšlím,
tohle si asi nechám.
No tak. No tak!
Johanne, to nemůžou. Zastavte je.
Doktore Manningu, vyhulte mi můj ektoplazmatický schwanzstucker.
Cos to říkal předtím?
Jak spolu budeme žít kdekoliv.
Kdekoliv. My dva.
- Najdeme si něco na venkově. - Povídám, vrat'te se!
Čistej vzduch. Zelený vršky.
Zahrádka s fůrou místa na záhony.
To bude pro děcko bezva.
Pro děcka.
Pro děcka?